Det herrrens år 1901.
I Arga, en landsby i Ourenseprovinsen, hersker markisen Mariño, -
- en spansk aristokrat og despotisk, hjerterå jordeier, -
- over bygda. Hun gifter seg av praktiske grunner for å få en arving-
- som styrer godset med fast hånd, slik hun selv gjør, -
- men maken klarer ikke å befrukte henne.
Markisen er utålmodig og utsvevende.
Hun bedriver utukt forgjeves med enhver kjønnsmoden, frisk mann.
Maken hennes, en veik og sjenert mann som frykter henne, -
- gjør ingenting for å stoppe det.
En kveld kommer en sigøynerkaravane til landsbyen-
- for å opptre der.
Markisen faller for en knivkaster.
Etter et mislykket forsøk på forføring-
- sender hun sine menn-
- for å kidnappe ham og føre ham til henne.
Hun lenker ham fast til sengen, trer seg over ham-
- og tar sæden hans.
Så, når hun endelig tror hun har lyktes, -
- av frykt for at barnets virkelige far skal avsløres, -
- ødelegger hun og tjenerne leiren-
- og brenner alle i karavanen:
Menn, kvinner og barn.
Før sigøynerens make trekker sitt siste sukk, -
- forbanner hun markisen.
Ni måneder senere føder markisen en fin sønn.
De første årene er han sterk og frisk...
... men da han fyller ti år, -
- slår forbannelsen til...
... og ondskapen rammer Arga.
GAME OF WEREWOLVES
- Tomás, mormor her. Hvor er du? - Vet ikke. Omtrent to mil unna.
Huset har stått tomt i 20 år. Det er trolig forfalt.
Hva skal du gjøre der? Stedet er enormt.
Jeg klarer meg fint, mormor.
- Hvorfor gjør de sånne dumme ting? - Det er en hyllest. En hyllest.
Jeg er den eneste kjendisen som har bodd der.
- Ikke vær dum. Du er ikke kjendis. - For dem er jeg en kjent forfatter.
- Av en roman ingen leste. - Mormor, jeg er ditt eneste barnebarn.
Det er fint å få nøkkelen til landsbyen. Ville ikke foreldrene mine likt det?
De ville gitt blaffen i det, og det burde du også gjøre.
Du sluttet å dra dit da du var 15, og det med rette. Det er ondskap der.
Jeg tenkte å bli der for å skrive en ny roman.
- Hva sa du? Jeg hører ikke! - Mormor! Hører du meg?
Vito! Ikke piss.
Helvete også! Faen...
Vito! Ikke der heller.
Her bodde jeg til jeg var 15.
I dette rommet.
Hele barndommen min.
Så mange ganger som jeg har runket i denne senga.
Og dette er loftet. Jeg var livredd for å gå opp hit.
Kom igjen! Gå inn, din feiging.
Ser du? Det er ingen her.
Ingen.
Strålende. Mus.
La være. Det er uhygienisk.
Jeg ble så redd.
Sånn er det når man er barn.
For livlig fantasi...
Fy faen!
Jeg husker en dag...
Jeg har aldri vært så redd i hele mitt liv.
Jeg gikk opp hit med Calisto, en barndomsvenn.
Han fortalte om en heks som bodde i skapet-
- og spiste lungene på barn om de var for nysgjerrige og åpnet skapet.
Det var som bare...
Jeg ble så redd at jeg tisset på meg. Jeg var 13.
Jeg sov hos foreldrene mine i en hel uke på grunn av heksejævelen.
Hva er det? Nærer du noe?
Heksa?
Nei, det er ingen her, dumming.
Du er en tåpe.
Jævla støv...
Lungene mine! Gi meg dem!
Men først må du ta meg! Ta meg!
Din jævel!
Faen ta deg, Calisto! Du skremte nesten livet av meg.
Pisset du på deg? Jeg visste ikke at du sov hos foreldrene dine.
Hvordan kom du inn?
Gjennom hagen. Jeg har ventet her i flere timer.
Er du landsbyens dragqueen, eller?
Den var bestemors. Jeg kaster aldri noe.
Jeg ser ingen pilegrimer. Går ikke pilegrimsleden forbi her?
Jo, men de tar vel en annen vei.
- Har du kjæreste? - Ja...
- Nei, ikke nå lenger. - Gikk hun fra deg?
Vi ble enige om det. Hunden er hennes.
Hun stakk, og du fikk bikkja. For en hurpe.
Det var ikke sånn, Calisto.
Kanskje litt...
- Hvordan går det for deg? - Bra.
Jeg arvet min fars jord og traktor. Det er jobben min nå.
- Er du gift? - Hvem, jeg? Nei...
Alle jentene har dratt til Madrid. Det er knapt noen sauer igjen.
- Hvor lenge blir du? - Så lenge som jeg må.
Jeg skal skrive en ny roman. Skal jeg fortelle?
- Vi kan vel ses om du blir. - Jeg jobber. Jeg har ikke ferie.
- Ja, vi kommer nok til å ses. - Sikkert...
Tilbake til røttene
Du er Mariño. Tomás Mariño, forfatteren.
- Rosas barnebarn. - Ja...
Hvem er jeg?
Din onkel Evaristo, for pokker!
- Kjenner du meg ikke igjen? - Jo visst.
Satan, som du har vokst! Du har jo blitt mann.
Faen heller!
Hør etter, alle sammen!
Denne unge mannen er Rosas barnebarn.
Mariño, forfatteren.
Lille Tomás! Du har blitt stor.
Jeg holdt deg da du var liten. Så ofte som jeg tørket deg i rumpa.
Husker du meg ikke? Jeg er Nica!
Nei, og jeg vet ikke hvordan jeg har klart å glemme det.
Kom, nå går vi.
- Hva vil du ha? - Et glass tonic, takk.
- Vi har ikke det. Vi har Pitusa. - Hva behager?
Pitusa, soda.
- Drikk noe sterkt. Du er jo voksen. - Nei, det er ikke det.
- Jeg har sluttet. - Sluttet med hva da?
- Alkohol. - Hvorfor det?
Det er masse alkohol her.
Paco, gi oss to glass orujo.
Nå, hva syns du om landsbyen?
Akkurat som før, ikke sant?
Utviklingen har ikke nådd helt hit. Det er nok best slik.
Jeg kom tilbake for å finne røttene mine-
- og la meg inspirere av fortida. Anrope min muse.
Vi har fortsatt sentralbord her, -
- men med litt tålmodighet kan du anrope hvem du vil.
Er borgermesteren her? Jeg vet ingenting om fredagens seremoni...
Her ser du ham!
Representant for AEP.
Argas enhetsparti. Jeg har blitt gjenvalgt fire ganger.
Ikke bekymre deg for fredagen.
Et par glass vin, noen taler, og så er det gjort.
Og gjester? Noen fra de lokale myndighetene eller noen geistlige?
Nei, så få som mulig.
Innbyggerne, borgermesteren og...
...det kirkelige overhodet. - Jeg visste ikke at du var...
Jeg ønsker deg velkommen på vegne av landsbyen.
Opp og hopp, gutt!
- Hva gjør du? - Hva gjør du her?
- Vekker deg! Vi skulle jo spise lunsj. - Faen, klokka er allerede to!
Hunden har pisset på parketten. Du lufter ham jo ikke.
Hvorfor må alle i landsbyen skrike så jævlig?
Jeg vet ikke.
Du er jævlig fyllesyk, ikke sant? Ikke nekt for det.
Nei, men jeg tror de brakk ryggen min.
Jeg leste boka di.
- Likte du den? - Ja da...
- Men den var litt tung. - Hvordan da?
500 sider med to karer som prater over en flaske likør...
...er ingen latterfest akkurat. - Det var en metafor for alkoholisme.
Men jeg likte den.
Selv om jeg ikke leser mye. Bare manualer for treskere og sånt.
Forresten, når ble onkelen min prest? Det ante jeg ikke.
Han er ikke det. Presten dro, han tok kragen, og så var det gjort.
Han er en religiøs galning. Det er de alle.
Hvorfor stakk presten?
Hullet fører til klostertunellene. Du finner ham ikke om han faller nedi.
Vekk derfra!
Husker du alt de fortalte for å skremme oss?
Om at tunellene var fulle av ånder og forbannelser-
- slik at vi ikke skulle lete etter anarkistenes gevær?
De finner fortsatt masse dritt fra borgerkrigen.
En fyr fant dynamitt.
- Virker den? - Skulle ikke tro det.
Jeg husker at morfar fortalte om en låve.
Han sa at et 100 år gammelt monster bodde der-
- og at jeg ikke måtte gå i nærheten av den. Og jeg trodde på det!
Jeg tror den lå her i nærheten.
- La oss lete etter den. - Glem det.
- Det blir gøy. - Glem det, sa jeg.
Ikke si at du tror på det tullet?
Hør på meg, Tomás.
Det er ikke som i byen her.
Folk er annerledes. Området er annerledes, -
- og det som skjer her også. Ikke le av dem.
Vito! Nei!
Vito!
Hvor i helvete er du? Fordømte bikkje...
Dette må være den beryktede låven.
Hva var det?
Det må være en hund der inne. Tror du ikke det?
Eller en tispe, og du er kåt. Tosk...
Kom igjen. Jeg er lei av deg.
Du får ikke bli med. Dyr er ikke tillatt på seremonien.
Bare onkel Evaristo, men ingen andre.
Tomás, så gøy å se deg!
- Hva gjør du her? - Satan, for en kjempevilla dere har!
For å betale gjelden din?
Jeg er her for seremonien. Jeg er jo forleggeren din.
- Ringte advokaten min deg, eller? - Kan vi ikke løse det som venner?
Vi kan prate om det disse dagene, og hva du skriver.
Over mitt lik...
"Disse dagene"? Hva mener du?
Jeg tenkte å bli her slik at vi kan snakke ut om ting.
- Bli hvor da? - Her! Du har jo god plass.
Ærlig talt måtte jeg forlate Madrid. Jeg har noen småproblemer.
Bare ikke politiet finner meg, så. Jeg kastet til og med mobilen.
Har du parabol her? Det er en viktig kamp i morgen.
Kommer det damer på festen? Jeg tenner på damer fra avhull.
Tok du med hele familien?
Hei, onkel. Hva gjør dere her? Er ikke festen på rådhuset?
Hvem er det der?
Min litterære agent. Det sier han, i hvert fall.
Hva i helsike?
Få meg ned herfra. Hva er dette for noe?
Våkne, Mario!
Våkne! Våkne, for faen!
Han er skadet. Tilkall lege!
Slipp meg, for helvete! Kom igjen nå!
Er dere ikke kloke, eller?
I kveld...
...med Herrens nåde...
...skal forbannelsen som har rammet landsbyen vår i 100 år...
...brytes. - Hvilken forbannelse?
- Hva prater du om? - Familien Mariños blod...
...som tidligere var vår forbannelse...
...skal nå befri oss fra det onde!
La oss be.
Hvem sitt blod?
Jeg innrømmer det. Jeg er redd.
Jeg pisser nesten på meg. Dere gjorde det jævlig bra!
Slipp meg nå, vær så snill.
Mario!
Våkne, for faen!
Hva har du tenkt å gjøre?
- Ikke vær så skumle! - Jeg er lei for det, gutten min.
Tenk på Jesus, om det er noen trøst.
Han ofret seg for menneskeheten.
Du skal redde en hel landsby.
Hvilken ofring...?
For et jævla smell! Jeg slo meg nesten i hjel.
- Hvor er vi? - De kastet oss ned i en grotte.
- Hvem da? - Landsbyfolket!
- Hvorfor det? - Kanskje du skylder dem penger.
Bare om de har investert i lydbøker for døve.
Har du tenner?
Se! Det er nok et kirkelys eller noe.
For et lys!
Det er jo dynamitt! Fra borgerkrigen.
- Er dette en tidstunell, eller? - Hold kjeft. Ta denne.
Hold den.
Ikke rør noe!
Ikke bjeff.
Finn Tomás, Vito.
Hvor er han? Finn ham.
Nei, Vito!
Ikke den veien.
Ikke den veien. Finn Tomás!
Klapp til meg. De dopet meg ned. Jeg kjenner det fortsatt.
Klapp til meg slik at jeg kvikner til.
Du er jo dum i hodet!
- Skulle jeg ikke klappe til deg? - Bare en ørefik.
- Skal jeg gi deg en til? - Nei, det holder nå.
Det gleder meg å kunne stå til tjeneste.
Sa de hvorfor de gjorde det?
Noe om en forbannelse og Mariños blod. Jeg forsto ingenting.
- Mariño! Faen ta familien din. - Der fikk du for at du kom hit.
Det må være de gamle klostertunellene.
Det føles trygt at det er hellig grunn.
- Landsbyen er ikke så gjestfri. - Stille! Slutt å mase!
- Dette er skummelt. - Jeg gjør nesten i buksa.
Herregud! Forstår du hvor vi er?
Jeg håper du vet hva du gjør.
Herregud...
Hva faen er det der?
Vet ikke. Det ser ut som...
Det ser ut som en menneskekropp eller et dyr.
Det stinker.
Kanskje et vilt dyr... En muldvarp eller en mår.
Fy faen...
Det der ser ut som bein.
Det er nok rottebein.
De er for store.
- Se etter. - Gjør det selv.
- Dette er din by. - Nei, Madrid er min by.
Du fikk nøklene til landsbyen, ikke jeg. Jeg får jo ikke røre noe.
- Drittsekk! - Kom igjen! Ikke vær feig.
Ta bort kledet.
Slipp! Vekk fra meg!
- Hjelp meg, Mario! - Ikke rør ham!
Hva er det der?
Løp! Løp!
- Kommer han? - Ikke se deg tilbake. Kom igjen!
Denne veien!
Fakkelen!
Tenn den! Med tenneren!
Calisto! Hjelp oss!
- Ta tak! - Dra opp!
Dra opp!
- Hva i helvete var det der? - Stille. Vaktene hører deg!
Hvordan kan jeg være det? Vi ble jaget av en vandrende tometersulv!
Hold kjeft, for helvete!
Du så ham! De tennene, og den stanken!
- Faen, en ørefik hadde vært nok! - Vi må gå.
- Ellers kaster de oss ned igjen. - Hva om han kommer seg ut?
- Hullet er nok for dypt. - Jeg går ikke ned for å se.
Kom, nå drar vi. Kom igjen, Vito!
Evelio?
Hvor i helvete er du?
- Hva faen er det som skjer? - Det er forbannelsen.
Hvilken forbannelse?
Din families forbannelse.
For 100 år siden ble landsbyen styrt av markisen Mariño.
Mormors tante?
Hun var en ekkel, ond heks.
Hun ville ha barn, men maken kunne ikke...
En kveld kom sigøynere til landsbyen.
Hun falt for en, kidnappet ham og tok ham.
- Knullet hun ham? - Så drepte hun ham.
Og alle de andre sigøynerne.
Sigøynerens make forbannet din oldemor før hun døde.
Da sønnen hennes fylte ti, ble han forvandlet til en ulv, -
- og landsbyen ble rammet av død og elendighet.
Bare når 100 år har gått, nøyaktig 100 år...
...og udyret har slukt en Mariño av mannlig kjønn av samme blod, -
- heves forbannelsen, og udyret går tilbake til sin menneskelige form.
Men om det ikke skjer, -
- vil en enda verre ulykke ramme landsbyen.
- For en skrøne! - Så dårlig at den må være din.
Dere så det med egne øyne.
I 60 år har udyret terrorisert og drept over 100 mennesker i landsbyen.
For 40 år siden klarte de å fange det og låse det inn i låven.
- Hvorfor drepte de det ikke? - Pga. Forbannelsen.
Følger man ikke sigøynerinnens ord, vil det skje noe enda verre.
Hvorfor har jeg aldri hørt om det?
Det er en hemmelighet. Bare lokalbefolkningen vet om det.
Altså har de ventet på at 100 år skal gå, -
- og nå ber deg meg hit slik at beistet skal ete meg.
Det er 100 år siden i kveld.
Det var da som faen...
Det er galskap. Hvorfor åt han ikke min onkel Evaristo?
Han er ingen Mariño. Han hører til på farssiden.
Hvorfor døde han ikke av sult om han var innelåst så lenge?
- De matet ham! - Med kål og flesk, eller?
- Barna i landsbyen! - Nei, ikke vær dum.
Nei.
De kastet ned en pilegrim. Pilegrimsleden går jo forbi her.
Hvor lenge har du visst om dette?
Mamma fortalte det før hun døde.
Hvorfor sa du ingenting? Ville du la dem drepe meg?
Jeg visste ingenting om det før i kveld.
- Hvorfor advarte du meg ikke? - Hvorfor?
I 15 år var du min beste venn, og så forsvant du bare en dag.
Ingen telefon, ingen brev... Ingenting!
Du oppførte deg som en dritt. Hvorfor skal jeg bry meg?
Fordi det er galt å drepe, selv om det ikke er overlagt?
Som sagt, jeg visste ikke at de ville ofre deg.
- Jeg fikk vite det for sent. - Alle er gale i hodet her!
Jeg bor faktisk her.
Udyret spiste besteforeldrene mine. De omkom ikke i brann, slik det ble sagt.
Det er grusomt, men jeg fikk ingen sjanse til å dra.
Hvorfor er det bare gamlinger igjen?
Barna vokser opp og sendes til byen.
Folk her vil bare beskytte Arga.
Si hva du vil, men jeg skal ringe politiet.
- Hvor er telefonen? - Ovenpå.
Det er galskap å ringe politiet.
- Hvem faen er du? - Mario Zabardiel, kjent forlegger.
Jeg gir ut bøker, videobøker og lydbøker...
- Sentralbordet svarer ikke. - De vet at vi er venner.
Jeg ville ikke bli innblandet. De overvåker meg helt sikkert.
Uansett er udyret innesperret i grotta.
Hvis jeg satt i en grotte i 40 år, ville jeg også vært sinna.
Enda verre om jeg fikk en gravstein i hodet. Jeg forstår udyret godt.
- Hva er det? - Kutt ut! Det stinker ræv!
- Det var ikke jeg! - Nei, det var naboen Gervasia.
Det var ikke jeg, sa jeg!
- Hvor skal du? Bli her! - Hold kjeft og ligg stille.
- Men... - Hold kjeft, for faen!
Får jeg prate nå?
Du glemte patronene!
Skal jeg ta dem med ned?
Vær så snill å gå din vei. Gå...
Let overalt.
Udyret flyktet og drepte fire personer.
Forbannelsen er altså ikke brutt, og vennene dine har rømt.
Du har vel ikke hjulpet dem, håper jeg?
- Jeg advarte deg i går. - De er ikke vennene mine.
Mariño har ignorert meg i 15 år, og jeg kjenner ikke den andre.
Du kan kaste dem i elva, for jeg bryr meg ikke.
Vito!
- Hva gjør den bikkja her? - Hundjævel!
Det er Tomás' hund. Han svinset rundt helt alene.
- Jeg har tenkt å beholde ham. - Ingen der oppe.
- Ingen her heller. - De kan ikke ha sluppet unna!
Vi har ødelagt bilene deres og sperret alle veier ut herfra.
Vi kommer til å finne dem.
Vi leter videre!
Hvorfor står du der og glor? Du blir med oss.
Ikke forlat huset. Jeg skal prøve å ringe politiet.
Vi har snudd på hver eneste stein. Ingen spor etter dem.
Kanskje udyret åt dem?
Da ville ikke udyret ha gått til angrep i går.
- Hvor er udyret, da? - Det dro nok tilbake til låven.
- Det er det enste stedet det kjenner. - Da dreper vi det!
- Hva med forbannelsen? - Kanskje den ikke slår inn.
Vent litt, jeg henger ikke med. Hvilken forbannelse?
Den som inntreffer hvis vi ikke bryter forbannelsen.
Det var én forbannelse, og nå...
Det kan komme en til om vi ikke bryter den første.
Vi vet ikke hva forbannelsen er.
- Hvilken da? - Den andre!
Hold kjeft, for faen!
Hvis udyret ikke spiste Mariño, har vi mislyktes.
Så hva har det å si hva den andre er?
Hva den enn er, kan den ikke være verre enn den første.
Jeg mener...
...at vi skal drepe udyret.
Det er Guds vilje.
Hvem skal gå ned?
Du.
Ikke faen!
Gå ned, ellers får du en kule i magen.
Hvem er du?
- Er kompisen din besatt av sauer? - Hvordan det?
Den funker ikke bare fordi du stirrer på den.
- Ikke tråkk på skiva. - Stille!
- Du tråkker på den! - Stille!
- Mormor? - Tomás? Hører du meg?
De har tenkt å drepe oss! Send politiet!
Hva? Jeg hører ikke!
Det er en varulv her! Ring politiet!
- Jeg hører deg ikke. - Den veien!
Mormor!
- Tomás? - Ring politiet.
Nei, den veien. Faen også, se deg for!
Vi er i fare! Du må hjelpe oss.
- Stille! - Jeg klarer ikke...
Mormor? Helvete!
- Maten min... - Drit i den!
Dra meg opp!
- Det er ingen der. - Det er umulig.
Gå ned og se selv.
Snart blir det mørkt. Udyret kommer til å angripe igjen.
Klokka halv åtte samles vi i baren.
I natt skal vi sammen spore opp udyret.
Ikke vær redd. Jeg skal få deg vekk herfra.
- Det er meg. - Hvor er vaktene?
De dro. Det er portforbud til midnatt.
- Ringte du politiet? - Det gikk ikke.
- Fikk du ikke summetone? - Ikke engang et pip.
- Hvem er ungen? - Jeg vet ikke helt.
Han var nede i grotta. Han kan være udyret.
Det kan du ikke mene.
Har du en skrue løs, eller? Hvorfor tok du ham med hit?
- Hva annet skulle jeg gjøre? - Drepe ham! Han er jo udyret!
Drep ham, du.
Kom igjen, skyt ham. Han står jo her.
Nei, ikke se på meg.
Jeg har ingen barn, men jeg har fadderbarn i Guatemala.
- Eller Peru. - Faen...
Hva gjør vi, da?
Snart blir det mørkt, -
- og da blir pøbelen Dennis forvandlet til et monster.
Dessuten vil hele landsbyen drepe oss.
- Jeg har en idé. - Hva da?
Hør etter nå...
For å bryte forbannelsen må udyret spise en Mariño. Ikke sant?
Strålende, Einstein!
Skal ungen spise meg med poteter til, eller?
Så vidt jeg vet, har ingen sagt at han må spise deg hel.
Det holder nok med en finger.
En finger... Hørte du det?
En brutal, men interessant idé.
- Har dere gått fra vettet? - Kom igjen, skjær av en finger!
Vi bruker tomlene våre for mye. Eller var det motsatt?
- Ta lillefingeren. - Jeg skyter den som nærmer seg!
Våpenet er ikke ladd.
Din drittsekk!
Eller om du foretrekker en annen kroppsdel. Kanskje et øre...
- Du kan velge selv. - Svin!
Slipp meg!
Ro ned! Mange kjente forfattere mangler en finger.
- José Cela, Wells, Gloria Fuertes. - Hva faen snakker du om?
- Slipp meg, for helvete! - Cervantes hadde bare én arm.
Det fins to metoder.
Den enkle og den vanskelige. Hvilken foretrekker du?
- Da blir det den vanskelige. - Vil du ha en slurk?
Vent!
Hva er det nå?
Ikke fingeren! Da kan jeg ikke skrive. Ta heller en tå.
Nei, vi må gå mye og trolig løpe herfra.
Det er vanskelig uten tå. Du trenger ikke fingeren for å skrive.
Du gjør nok leserne en tjeneste.
- Mario har rett. Slapp av. - Jævla slaktere!
- Du blir en helt. - En, to, og...!
Helvete!
Hva skjedde med tre, din jævel? Alkohol!
Faen ta dere!
Og faen ta alle slektningene mine!
Vi får vel gi den til ungen.
Det er litt seigt når det er rått.
Har du hvitløk og persille?
- Kom tilbake med den! - Vito!
- Faen heller, Mario! - Unnskyld...
Pass fingeren min!
Vito, kom fram derfra!
Han spiste alt.
Han etterlot ikke engang et neglebånd.
Hva gjør vi nå?
Røtter...
Jeg er forfatter! Hører dere det? Forfatter!
Hvordan i helvete skal jeg skrive uten fingre?
Ikke klag. Hawking skriver med rullestol.
Hunden...
Gi den andre fingeren til hunden.
Dere kan gi ungen ballene mine om dere vil.
Spis. Det er kjempegodt.
Spis. Ta det og spis det.
Ta det... Nam, nam!
Det er kjempegodt!
Veldig bra.
Kom igjen, det er ikke så ille. Du har jo flaks.
Ikke mange kan si at de så på mens de ble spist.
Har ikke du sluttet å spise?
Ungen spiste det.
Hva gjør vi nå?
Nå, etter fingrene mine, kan dere to spise ballene mine.
I skumringen vet vi om det funket. Halv åtte skal alle møtes i baren.
Vi venter her til da, slik at kysten er klar.
Vi må forbi den gamle togstasjonen. Stien bak fører til nabobyen.
Svensker er også gode til å suge.
Jeg koker litt kaffe.
Med mye salt
Litt salt på kukhodet. Snadder!
- Skulle ikke dere møtes i baren? - Den er stengt. Dødsfall i familien.
Hør på meg.
Dere kan la dem gå.
Han er udyret. Han var i grotta.
Nei, ikke skad ham.
Vi ga ham Tomás' finger, og han spiste den.
Forstår dere ikke? Udyret spiste Mariños finger, -
- så forbannelsen er brutt.
Mario og Tomás har ikke tenkt å si noe.
- Vi lover. - Jeg sverger ved mine barn.
Hvordan vet vi at han ikke blir et udyr igjen?
Jeg er ikke helt sikker.
Vi får vente til det blir mørkt.
Nå skal vi se om det er sant.
Jeg håper du har rett.
Ser dere? Det var det jeg sa.
Forbannelsen er brutt.
Det ser slik ut.
Men for sikkerhets skyld-
- skal vi drepe dere alle likevel.
Forbannelser er ofte uklare, så man vet aldri.
Det er best at vi ikke etterlater vitner. Det er Guds vilje.
Hva faen er det som skjer?
Forbannelsen for at forbannelsen ikke er brutt!
Hva med fingeren min, da?
Vi gjorde det for sent. Dagen etter at 100 år hadde gått.
For en møkkadag!
Jeg besøker aldri mer en landsby! Til helvete med bygdeturismen!
- Mormor! - Fort, hopp inn!
På med beltene.
- Hva gjør du her? - Jeg visste at noe var på gang.
Mormor? Hyggelig å hilse på deg. Det er fart i damene i slekta di.
- Hvorfor sa du ingenting? - Jeg trodde ikke på forbannelsen.
Se opp!
Jeg er jo her nå.
Hadde du sagt det for en måned siden, hadde vi sluppet dette.
Vekk med deg, din loppehaug!
Helvete!
Bånn gass!
- Er det virkelig tiden for musikk? - Jeg har ikke gjort noe!
- Rett fram, frue! - Kall meg Rosa.
Jeg tror de er borte nå.
Nei! Vito!
Vent!
Gi gass, mormor!
Satan!
- Helvete! - Ut, alle sammen! Løp for livet!
- Skalk alle luker! - Fort!
Hold imot!
Jeg tror de har gått.
- Alt er lukket ovenpå. - Her også.
De kommer tilbake. De er halvt dyr, halvt mennesker.
De er landsbyfolk, men de har likevel litt hjerne.
Jeg ringte politiet, men de nektet å komme.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Hvordan forklarer man dette uten å bli tvangsinnlagt?
Hvorfor skal vi dra til Arga? Det skjer jo aldri en dritt der.
En dame ringte og sa at det kanskje var noe på gang der.
Siden vi er politi, Joaquin, skal vi dra dit og sjekke.
"Kanskje".
Jeg vinnerkanskjei Lotto, så slipper du å se meg mer.
"Noe"? Er det en forbrytelse, bryllup, dåp eller nattverd?
Dere...
Forbannelsen, altså den andre, eller hva faen den nå kalles, -
- rammer bare landsbyfolk, ikke sant?
Hvorfor har den ikke rammet deg?
Din jævel! Din galisiske ulv!
- Jeg tuller bare! - Prøver du å være morsom?
Jeg er lei for det, frue.
Jeg ble ikke født her.
Foreldrene mine var på bryllupsreise da jeg ble født.
- Men om de var på bryllupsreise... - Kutt ut, Mario.
Hvem er dette barnet?
Hvis vi har rett, er han markisens sønn.
Du har rett. Han er fetteren min.
- Hvordan vet du det? - Han gjenkjente den.
Den var hans mors.
- Fordømte varulver! - De har spist lysene.
Om jeg bare vant i Lotto...
Er det ikke bedre enn å sitte på stasjonen og skrive rapporter?
Nei, for stasjonen er varm og god, -
- og der trenger man ikke spare på brenselet.
Dessuten sender de "Francotiden - slik vi opplevde den" i kveld.
Hva var det jeg sa? Her skjer det ikke en dritt.
Ingen er ute, og alle lysene er slått av. Det er noe muffens.
Kanskje alle sover?
Hva faen er det der?
Jeg er ikke sikker, men jeg vil si at de er...
De er varulver!
- Men varulver fins ikke! - Det er det du tror.
En hel del av 1800-tallslitteraturen handlet om varulvenes eksistens.
Hvem sier at Lovecraft, Poe og de andre-
- ikke ble inspirert av virkeligheten, og ikke av fantasien?
Er du litteraturviter, eller?
Hva skal vi gjøre?
Rapportere til stasjonen, så klart.
- Det var som faen! - Ta det med ro.
Senk pistolen.
Hallo der! God kveld.
Bli der dere er med hendene over hodet.
- Tusen takk, gutter. - Hva driver du med?
Vi vet ikke om de er voldelige. Jeg vil gi dem en sjanse.
- De er ikke fredelige. - Nei, det er de ikke.
Utmerket, Joaquin.
Du har trolig skutt i stykker både motoren og radioen.
- Enda en disiplinærsak. - Gjør deg selv en tjeneste.
Ikke utebli fra skytetrening neste gang.
Nå er det på tide å løpe.
Ikke den fysiske treningen heller.
Den beste taktikken er å overraske fienden.
Jeg vil ikke ta motet fra deg, -
- men er ikke påler for vampyrer?
Vi har lite sølv til kuler, og vi har ikke vievann heller.
Nei, det er en god idé. Dessuten holder det deg sysselsatt.
Det er daggry om tre timer.
Hvis vi klarer å holde ut, kan vi komme oss vekk herfra.
Kom hit, Tomás!
Beklager, men påler er for vampyrer.
Min onkel skrev denne boka. I boka forteller han om forbannelsen.
Etter alt som skjedde, ble kona hans drept av en sint folkemasse.
Han tok sin yngre bror, min far, og klarte å unnslippe.
De dro til Madrid, der foreldrene mine møttes, og jeg ble født.
- Hva skjedde med markisen? - Han døde et par år senere.
Før han døde, fortalte han min far hele historien.
Min far fant ut av forbannelsen.
Sigøynerne var fra Romania, -
- og sigøyneren som lå med min tante, hadde lykantropi i familien.
Han hadde ulveblod i årene.
Diego var en krysning av to raser. Halvt ulv, halvt gutt.
- Diego? Heter han det? - Lille Diego.
- Han er din eldre fetter. Helt vilt! - Han er over 100 år gammel!
- Hvorfor har han ikke vokst? - Det kan skyldes forbannelsen.
Han ble ikke forvandlet i natt, så han er nok frigjort fra den.
- Hva gjør vi med ham? - Vi tar ham selvsagt med oss.
- Er du gal, eller? - Hvorfor ikke?
Det var ikke hans feil. Det var min fordømte tante.
Stakkaren har vært et offer hele livet.
Rasekrysningen fikk meg til å tenke på en morsom historie.
- Hvorfor kom jeg ikke på det før? - Hva da?
Historien handler om en landsbygutt og en sau.
Du sverget på å holde kjeft!
Min venn her, da han var liten, var stormkåt en vinter.
Hold kjeft!
Så en natt, frekk som faen, gikk han inn i sin fars fjøs og kn...
- Beklager, han elsket med en sau. - Det er løgn!
Men det er ikke det verste. Etter et par dager...
...ble søya drektig, og han trodde det var hans feil.
- Ikke foran mormora di! - Han sov ikke på to måneder.
Han trodde søya kom til å få et mutantlam.
Halvt lam, halvt bondeknøl.
Det er lenge siden. Vi gjorde fæle ting i landsbyen på den tiden.
Det er ikke så ille. Hvem har vel ikke runket husdyret sitt?
- Jeg hadde hamster... - Stille!
Det kommer fra loftet.
Det er kanskje en mus. Vito spiste en forleden.
Er det en hamster, kan han gå opp. La oss sjekke.
- Mener du alvor? - Er du fortsatt redd for loftet?
Det er ikke sånn, mormor.
- Jeg var der oppe forleden. - Du gjorde nesten i buksa.
Kom, Indiana.
- Hva er det? - Hysj! Hører du det ikke?
- Hva da? - Hør godt etter!
Kjæresten din har stått opp fra de døde for å ta hevn.
Din jævel!
Hun tok med seg sønnen deres, menneskesauen.
Han er voksen nå. Han er stor gutt.
Han har dine øyne og ditt kinnskjegg.
Han har...
- Jeg tror ikke de hørte oss. - Kommer døra til å holde?
- Skyv den opp! - Jeg klarer det ikke!
Fingrene mine!
Nå stikker vi!
Jeg har en idé.
- Ballen! Ser dere den? - Hva gjør du?
Ser der den? Apport!
De har jo de samme genene...
Ut med dere, fort! Jeg dekker dere.
Skynd dere!
- Løp! - Til kirka, fort som faen!
Løp! Løp!
- Hva skjedde med hodet? - Jeg skjøt meg selv.
Jeg streifet bare hodet for å lure dem til å tro at jeg var død.
Bedre å miste litt hud og hår enn å bli spist av varulver.
Ikke sant?
Nettopp! Jeg bør ha dekning her.
Faen også...
Dette er et hellig sted.
De kan nok ikke komme inn hit. De er jo forbannet.
Søk dekning.
Mario!
Spre dere.
Nei!
Få ham vekk! Søk dekning bak alteret.
Få ham vekk!
Se hva jeg fant!
Den er fra borgerkrigen. Tunellen fører til vinkjelleren.
Gå ned. Jeg holder dem unna.
Vi har ikke tid til å krangle. Inn med dere!
Jeg kommer etter.
Jeg forstår hva du har tenkt å gjøre. Dynamitten fungerer nok ikke.
- Gå nå. Pass på gutten. - Lykke til!
Tror dere den blir sur som jogurt? Hårete grobianer!
Løp!
- Og Tomás? - Der er utgangen!
Brenn! Brenn, for helvete!
Dra opp!
Tomás? Hvor er Tomás?
Tomás?
Tomás lever! Hjelp meg!
Ta tak, Tomás! Ta tak!
Ikke slipp!
Jeg har deg! Ikke slipp!
Armen min!
Snakk til meg!
Diego?
Hold ut.
Takk.
- Hvordan går det? - Det går bra.
- Hvordan visste dere det? - Vi så brannen.
Vi kalte dere opp, og dere svarte ikke.
Hva skjedde egentlig her?
Vent til du leser rapporten. Du vil ikke tro det.
Nå må vi arrestere alle i landsbyen. I alle fall de som er igjen.
Mario! Hvordan går det?
Jeg kan nok ikke spille fotball mer. Ikke stå i mål, i alle fall.
Det blir vanskelig å spille piano, men det kunne jeg uansett ikke.
En ting til.
Hvis politiet spør, så si at jeg heter Alejandro Sanz.
Det er mange som heter det.
Vær så snill...
- Kan dere redde ham? - Vi skal gjøre vårt beste.
Takk, Tomás!
Og han også, selvsagt.
Kona di?
Det stemmer.
Jeg legger ned blomster på bursdagen hennes hvert år.
Kondolerer.
Takk.
Blomstene er vakre.
De koster en formue, men hun fortjener det.
Livet er så tomt etter at hun gikk bort.
Det går ikke en dag uten at jeg tenker på henne.
Hun var lyset i mitt liv, sola i hagen min.
Jeg er ingenting uten henne.
Det er ingenting her for meg lenger.
Jeg ber til Gud om at jeg snart skal få se henne igjen.
Ligger noen av dine nære og kjære her?
Hallo?
Du er slem.
Hva gjør vi med det lille problemet vårt?
- Hvilket problem? - Vi ble begge bitt av en varulv.
Ifølge legenden forvandles man til varulv hvis man blir bitt.
Hvordan kan dere tro på det tullet?
Ikke så rart, med tanke på det som skjedde.
Vito!
Først må vi se om dere er smittet.
- I kveld er det fullmåne. - Hvorfor binder du oss?
Hvis dere blir varulver, kommer dere ikke til å være snille mot meg.
Hva har du tenkt å gjøre hvis vi blir varulver?
Jeg vet ikke. Vi må improvisere.
- Er du fortsatt sur for fingrene? - Nei, det er greit.
Det er bare for sikkerhets skyld.
Kjenner dere noe?
- Ingenting. - Det klør i nesen.
- Smakte du på fingeren, eller? - Nei.
Bare en liten bit for å se om den trengte mer salt.
Jeg også. Det betyr at vi er beskyttet mot forbannelsen.
- Derfor skjer det ingenting med oss. - Du har nok rett.
Du kan slippe oss nå. Vi er ikke smittet!
- Hva er det med ham? - Kom igjen, Tomás!
Du ble vel ikke bitt?
Kom igjen! Jeg har allerede dratt den spøken.
Tomás!
- Faen, faen, faen! - Han sa ikke et ord!
- Helvete! - Tror du han husker oss?
Biter han, vil han huske smaken og at vi skar av fingrene hans.
Hva i helvete gjør vi nå?
Vi gir opp. Vi lar ham bite oss slik at vi også blir varulver.
Vi danner en liten flokk.
Jeg kan ikke være varulv med én arm!
Vi streifer rundt på landsbygda og terroriserer befolkningen.
Vi parer oss og overfaller saueflokker.
- Det er ikke akkurat noe hundeliv. - Du er gal!